VÁLKA NA UKRAJINĚ
![VÁLKA NA UKRAJINĚ](/domains/0001/articles/maxi/6560.jpg?202408100659)
-
24. 2. 2022
-
306 025 komentářů
-
Jan Grohmann
Speciální diskuze o válce na Ukrajině.
FPV (First Person View) jsou nejúčinnější zbraní na ukrajinském bojišti. Jeden FPV dron v hodně pouze několik tisíc dolarů umí z boje vyřadit tank za miliony dolarů. FPV drony na bojišti chrání životy ukrajinské pěchoty. Můžete podpořit český projekt výroby FPV dronů pro ukrajinskou armádu na Vozím drony na Ukrajinu.
ODKAZ: Vozím drony na Ukrajinu, Dárek pro Putina, AerorozvědkaCZ
Vyhledávání platí pro hlavní příspěvky, ale zobrazena jsou vždy celá vlákna. Hodnoty vyhledání jsou: Klíčové slovo, autor a časové období. Hodnoty lze kombinovat.
Může někdo odemknout, prosím ? Jde o významnou osobu ukrajinských dějin, navíc s českými kořeny. ...Zobrazit celý příspěvek
Může někdo odemknout, prosím ? Jde o významnou osobu ukrajinských dějin, navíc s českými kořeny. https://www.idnes.cz/zpravy/za... Skrýt celý příspěvek
A tohle j k tomu navdavkem, kdyz se uz skladaji dohromady stripky historie
https://cs.wikipedia.org/wiki/...
https://www.youtube.com/watch?...A tohle j k tomu navdavkem, kdyz se uz skladaji dohromady stripky historie
https://cs.wikipedia.org/wiki/...
https://www.youtube.com/watch?...Ukrajinci tehdy udelali historickou chybu, kdyz se v naivni vire o svobode obratili se spojenectvim od Reci pospolite na Moskvu, ta toho vyuzila a postupne si je podrobila jako ...Zobrazit celý příspěvek
Ukrajinci tehdy udelali historickou chybu, kdyz se v naivni vire o svobode obratili se spojenectvim od Reci pospolite na Moskvu, ta toho vyuzila a postupne si je podrobila jako svou drzavu.Skrýt celý příspěvek
Díky, je to velice zajímavé čtení. K tomu přiložím článek, co mi visí na liště už sakra dlouho, mám ho odsud. https://casopiskontexty.cz/odk...
Díky, je to velice zajímavé čtení. K tomu přiložím článek, co mi visí na liště už sakra dlouho, mám ho odsud. https://casopiskontexty.cz/odk...
Oni jim k tomu polští magnáti a katolická církev dali spoustu pádných důvodů :-(. A Turci s Krymským chanátem asi nebyli o nic lepší.
Oni jim k tomu polští magnáti a katolická církev dali spoustu pádných důvodů :-(. A Turci s Krymským chanátem asi nebyli o nic lepší.
Zajímavé je, že rusové nazývají Mazepu a jeho okolí zrádcemi, jelikož přestoupili na stranu Švédů. Ale stejně tak se Švédy navazoval vztahy už sám Chmelnický. Bylo to totiž poté, ...Zobrazit celý příspěvek
Zajímavé je, že rusové nazývají Mazepu a jeho okolí zrádcemi, jelikož přestoupili na stranu Švédů.
Ale stejně tak se Švédy navazoval vztahy už sám Chmelnický.
Bylo to totiž poté, co rusko, obávajíc se, že země Řeči Pospolité obsadí Švédsko, za zády Hejtmana podepsalo příměří s Polsko-Litevským státem (Řeč Pospolitá), což rozzuřilo Chmelnického a ten začal kontaktovat Švédy. Bohdan ale stejně za rok umřel.
-
Navíc rusové nemluví o tom, že Petr 1 nedodržoval svojí část úmluvy (Kolomakské úmluvy), kde vyslovené měl poskytnout vojenskou ochranu ukrajinskému státu, před blížícími se Švédy atd.
Má se za to že zuření Petra 1, plyne i z toho že vzhlížel na Mazepu coby prosvíceného evropského vladaře. A to není divné, Ukrajina do druhé poloviny 18 století byla de-fakto okno Ruska do Evropy...
Ale jinak Orlík a další exilová Kozácká elita je zajímává, díky nim napsal o Ukrajině a Ukrajincích několik zajímavých zmínek sám Voltaire, (nejspíš se Orlík znal s nějakým polským šlechticem, co se stýkal s Voltairem) ve své knize Historije Karla 12:
„Ukrajina vždy toužila po svobodě, ale obklopena Moskvou, zeměmi podřízenými velkému sultánovi a Polskem, byla nucena hledat ochránce v jednom z těchto tří států. Nejprve se dostalo pod ochranu Polska, které s ním zacházelo jako s porobenou zemí. Pak se obrátila k Moskvanovi, který ji zotročil, jak jen mohl. Zpočátku měli Ukrajinci právo volit mezi sebou prince pod jménem generál, ale velmi brzy byli tohoto práva zbaveni a jejich generála začal jmenovat moskevský soud“.Skrýt celý příspěvekTak na síč se odjakživa utíkalo od útlaku poddanství (ze západu) a nevolnictví (z východu) , takže tam vznikla dosti svobodomyslná a nezávislá komunita :-).
Tak na síč se odjakživa utíkalo od útlaku poddanství (ze západu) a nevolnictví (z východu) , takže tam vznikla dosti svobodomyslná a nezávislá komunita :-).
Jakov Kedmi sa pohádal so Solovjovom. Solovjov ako správny nasledovník Žirinovského by bombardoval každého, kto pomáha ukrajine. Kedmi ho uzemnil a na historických príkladoch zo ...Zobrazit celý příspěvek
Jakov Kedmi sa pohádal so Solovjovom.
Solovjov ako správny nasledovník Žirinovského by bombardoval každého, kto pomáha ukrajine. Kedmi ho uzemnil a na historických príkladoch zo ZSSR mu vysvetlil, že pomoc neznamená priamy vstup štátu do vojny proti Rusku. Sovieti predsa pomáhali a nielen zbraňami arabom, vietnamcom, severnej koreji.
https://www.facebook.com/watch... Skrýt celý příspěvekKedmi sám je dost odporná figurka, nebude o moc lepší než Solovjov. Ale bojoval v izraelské armádě za války Yom Kippur. Vysvětlil Solovjovovi, že tehdy bojovali proti Egypťanům a ...Zobrazit celý příspěvek
Kedmi sám je dost odporná figurka, nebude o moc lepší než Solovjov. Ale bojoval v izraelské armádě za války Yom Kippur. Vysvětlil Solovjovovi, že tehdy bojovali proti Egypťanům a Syřanům, kteří byli v sovětských tancích, cvičeni sovětskými instruktory a podporovaní sovětskými poradci. A nikdo netvrdil, že válčí proti SSSR.Skrýt celý příspěvek
Samozrejme, že je stále proruský , ale niekto už konečne musí občas schladiť chorý mozog Solovjova.
Samozrejme, že je stále proruský , ale niekto už konečne musí občas schladiť chorý mozog Solovjova.
Tak to bolo nadherné uzemnenie Solovjova. Pozeral ako puk... Kedmi ho jednoznačne zotrel jak sysľa... ˇAni titulky netreba, dá sa im krásne rozumieť ... Hádam si Kedmiho ešte ...Zobrazit celý příspěvek
Tak to bolo nadherné uzemnenie Solovjova. Pozeral ako puk... Kedmi ho jednoznačne zotrel jak sysľa...
ˇAni titulky netreba, dá sa im krásne rozumieť ...
Hádam si Kedmiho ešte bude Vladimir Sergejevič pozývať... :)Skrýt celý příspěvek
slavna fotka novych ruskych tankov v UralVagonZavod fabrike... je 7 rokov stara... https://twitter.com/Datapancak... tak oprava - vraj 10 ...Zobrazit celý příspěvek
slavna fotka novych ruskych tankov v UralVagonZavod fabrike... je 7 rokov stara...
https://twitter.com/Datapancak...
tak oprava - vraj 10 rokov stara
https://twitter.com/AdinOfCrim...
slo o T90 vyrobene pre Vietnam...Skrýt celý příspěvekJo, to byvaly casy - to byla ruska armada jeste nepremozitelna a trasl se pred ni cely svet. Jeji tanky , letadla a vubec vsechny technologie tehdy mely americke zabare strcit do ...Zobrazit celý příspěvek
Jo, to byvaly casy - to byla ruska armada jeste nepremozitelna a trasl se pred ni cely svet. Jeji tanky , letadla a vubec vsechny technologie tehdy mely americke zabare strcit do kapsy :)Skrýt celý příspěvek
Asi ako jeden môj bývalý kamarát ktorý rád machroval, že jeho pravačka je smrť a ľavačka urgentný príjem. Bohužiaľ nikdy to nestihol predviesť lebo vždy sám dostal bitku. A keď ...Zobrazit celý příspěvek
Asi ako jeden môj bývalý kamarát ktorý rád machroval, že jeho pravačka je smrť a ľavačka urgentný príjem. Bohužiaľ nikdy to nestihol predviesť lebo vždy sám dostal bitku. A keď bolo po všetkom, tak mal vždy po ruke nejaké nové vysvetlenie, prečo to zase posral.Skrýt celý příspěvek
zaujimavy text ohladom ruskych ...Zobrazit celý příspěvek
zaujimavy text ohladom ruskych strat
https://medium.com/@snowythefi...
rusi sa blizia milovymi krokmi k stratam ktore spojenci utrpeli pocas Korejskej vojny... akurat ze rusom sa to podarilo ani nie za rok..Skrýt celý příspěvekVidel jsem i odhady, kde po zapocitani mrtvych, nezvestnych, tezce ranenych, Vagenrovcu i tech co si postrileli sami se blizilo cistlo ztrat az ke hrozivym 180 000 - 200 000, Jen ...Zobrazit celý příspěvek
Videl jsem i odhady, kde po zapocitani mrtvych, nezvestnych, tezce ranenych, Vagenrovcu i tech co si postrileli sami se blizilo cistlo ztrat az ke hrozivym 180 000 - 200 000, Jen ztraty Vagnerovcu cini 40 000 z 50 000 naverbovanych veznu.
A vite co, ja bych tomu i veril, kdyz covek sleduje, jak Rusove utoci a ze i kdyz na zacatku valky utocilo 120 000 Rusu v podstate shromazduji posily, zalohy a mobilizovane cely rok v jednom kuse. A nezda se, ze by meli takovou vyraznou prevahu, jakou by teoreticky meli mit.Skrýt celý příspěvekRuske ztraty jsou pro vyvoj teto valky temer bez efektu na chut rusov bojovat.
Wagner pry vycerpal ruske veznice. Uvidime.Ruske ztraty jsou pro vyvoj teto valky temer bez efektu na chut rusov bojovat.
Wagner pry vycerpal ruske veznice. Uvidime.
Článek pro křiklouny, který mají problém s tím, že důchodci budou o chlebu, vodě a zimníku, protože jsem na UA poslali táááák moc peněz a tak moc ...Zobrazit celý příspěvek
Článek pro křiklouny, který mají problém s tím, že důchodci budou o chlebu, vodě a zimníku, protože jsem na UA poslali táááák moc peněz a tak moc techniky.
https://ekonomickydenik.cz/ces... Skrýt celý příspěvekAko p´íše Jirosi 11:01 31.01.2023 cit. LPokud podle vás nerozhoduje penize, tak hezky příklad z praxe. Ea nabízela MO modernizaci T72 už před válkou. Ale dokud to zahraničí ...Zobrazit celý příspěvek
Ako p´íše Jirosi 11:01 31.01.2023 cit.
LPokud podle vás nerozhoduje penize, tak hezky příklad z praxe.
Ea nabízela MO modernizaci T72 už před válkou. Ale dokud to zahraničí nezaplatilo, tak žádné tanky nemodernizovaly. To je smutná realita."
Vďaka finančnej pomoci USA a Holandsku feat. EA za tie modernizované tanky tak by tým Ukrajincom stále posielali nemodernizované T-72.
My na tom sme aj teraz rovnako nakoľko naši NATO hujeri od Ramstainu by opäť radi využili na ukor vojnou sužovanej Ukrajiny nejaký býrter so štátmi NATO nakoľko by nemali problém Ukrajincom poslať nemodernizované tanky T-72, ktoré pochádzajú ešte z federálnej výzbroje inými slovami "slepé a hluché" tanky bez akéhokoľvek reaktívneho panciera ERA a ďalších fíčur a to ešte pod podmienkou, aby Slovensko za ne získalo náhradu vo forme tankov západnej provinencie. V štýle "U Nás dobrý".
A boli by ste prekvapení koľkí diskutéri a niektorí aj tunajší s tým súhlasia!Skrýt celý příspěvekEA není žádná nadace nebo charita. Je to společnost za účelem vytváření zisku. Na to nesmíme zapomínat. Pokud to nedokázala zaplatit Ukrajina ani ČR, tak buďme rádi, že se našel ...Zobrazit celý příspěvek
EA není žádná nadace nebo charita. Je to společnost za účelem vytváření zisku. Na to nesmíme zapomínat. Pokud to nedokázala zaplatit Ukrajina ani ČR, tak buďme rádi, že se našel někdo další.
Bude zajímavé, zda veřejnost bude mít přístup k tomu nahlédnout kam konkrétně se refundace rozkutálí. Kolik si taková firma účtuje například za hodinu práce dělníka a tak podobně.Skrýt celý příspěvekEšte to napíš na nebo a verejné záchody, len tam som to ešte nevidel. Prečo by sme alebo česi mali platiť neperspektívnu modernizáciu ? Ak západ chce poslať tie tanky na ...Zobrazit celý příspěvek
Ešte to napíš na nebo a verejné záchody, len tam som to ešte nevidel. Prečo by sme alebo česi mali platiť neperspektívnu modernizáciu ?
Ak západ chce poslať tie tanky na ukrajinu, nech si modernizáciu zaplatí. Môžeme tie tanky odsunúť do Poľska, oni dávno majú modernizované, môžu spraviť to isté s našimi.
Alebo Česka, nech spravia verziu EA .
Či sa budeme s vymýšľaním akejsi echt slovenskej modernizácie rok hrajkať ? U nás max GO a šmytec.Skrýt celý příspěvek
Mne by se zamlouvalo kdyby se ty finance za proplacenou pomoc pouzily na nakup dalsi "varky" T-72 od EA... (jestli jsou tedy jeste nejaky volny Tecka k modernizaci)
Mne by se zamlouvalo kdyby se ty finance za proplacenou pomoc pouzily na nakup dalsi "varky" T-72 od EA... (jestli jsou tedy jeste nejaky volny Tecka k modernizaci)
Mapa vývoje bojů na Ukrajině od počátku, až do současné doby.
https://youtu.be/N4Gl-_SGGeA...Mapa vývoje bojů na Ukrajině od počátku, až do současné doby.
https://youtu.be/N4Gl-_SGGeA...Niečo o Starlinku a testoch v US armáde: https://www.elonx.cz/americka-... Je tam spomenutý mesačný ...Zobrazit celý příspěvek
Niečo o Starlinku a testoch v US armáde:
https://www.elonx.cz/americka-...
Je tam spomenutý mesačný poplatok - 31500 USD za mesiac a terminál pri 500Mb/s.Skrýt celý příspěvekTo teda není měsíční poplatek, ale celková cena vydělená počtem terminálů.
V té ceně bude hodně nadstandardní support.To teda není měsíční poplatek, ale celková cena vydělená počtem terminálů.
V té ceně bude hodně nadstandardní support.A co si predstavujete u hodne nadstandardniho supportu u poskytovatele internetu ? Jaka je tedy mesicni cena za jeden terminal ? :)
A co si predstavujete u hodne nadstandardniho supportu u poskytovatele internetu ? Jaka je tedy mesicni cena za jeden terminal ? :)
Však Elon chce predávať Starlink internet pre armádne účely za oveľa vyššie ceny. Do toho nútil aj Ukrajincov. Oni platia len za obyčajné civilné použitie. Preto im vypínal ...Zobrazit celý příspěvek
Však Elon chce predávať Starlink internet pre armádne účely za oveľa vyššie ceny. Do toho nútil aj Ukrajincov. Oni platia len za obyčajné civilné použitie. Preto im vypínal internet na frontových líniách.Skrýt celý příspěvek
Lucie Sulovská a její překlad eseje jednoho hodného Rusa, plného lásky k Ukrajině a jejímu lidu. Sepsáno v červenci 2021. ...Zobrazit celý příspěvek
Lucie Sulovská a její překlad eseje jednoho hodného Rusa, plného lásky k Ukrajině a jejímu lidu. Sepsáno v červenci 2021. https://www.facebook.com/photo...
Už dlouho jsem si říkala, že by si ta Putinova esej z července 2021 zasloužila přeložit do češtiny. Zaprvé musí být po přečtení snad i prvokovi (který se však chce dopátrat pravdy) jasné, že Putin neuznává nic jako ukrajinský národ, natož nějaké jeho právo na sebeurčení.
Zadruhé je to ukázka velmi zručné interpretace dějin, která se však bohužel vyučuje v ruských školách. Třeba si všimněte, jak nakládá s dělením Polska. Zatímco jinak se nezdržuje morálních soudů (Poláci, Rakušani, Němci jsou obviňováni z různých zel, potírání, zasahování), pokud jde o dělení Polska nebo brutální potlačení polského povstání 1863, konstatuje naprosto suše fakt, že „došlo k dělení“, nebo že ukrajinština byla potlačována v důsledku „polských událostí“.
Zatřetí je velmi nevrlý vůči bolševikům. Putin nikdy nebyl komunista v jiném než institucionálním smyslu, jeho by stejně tak bavilo sloužit tajné policii carského Ruska, on tohle vůbec neřeší. Bolševiky viní z dnešního stavu, z toho, že dávali národům moc velkou svobodu.
Určitě najdete ještě další věci, které vás tam zaujmou. Mám inteligentní čtenářstvo, tak snad nemusím dávat disclaimer, že jeho popis událostí se leckde rozchází s pravdou i v moderních dějinách. Jak mu záleží na ruskojazyčných obyvatelích Ukrajiny koneckonců ukazuje každy den, kdy Rusko bombarduje ne onen „banderovský“ Lvov a okolí, ale právě ruskojazyčný východ, města jako Cherson, Oděsa, Charkov apod. Rusko zabije za týden této války více ruskojazyčných Ukrajinců, než ukrajinská armáda za dlouhá léta boje s milicemi LLR a DLR.
Je to dlouhé jak Lovosice a psané hodně komisním jazykem bez nějakých kliček nebo připodobnění, tak jsem to jen prohnala Deeplem a pak upravila hrbolaté formulace. Když najdete chybu či zjevný blábol (nekorespondující se zbytkem textu), napište, upravím.
V poslední řadě to SKUTEČNĚ psal Vladimir Putin. Podle svého okolí tím strávil několik večerů.
_________________________________
„Když se mě během nedávné přímé linky ptali na rusko-ukrajinské vztahy, řekl jsem, že Rusové a Ukrajinci jsou jeden národ – jeden celek. Tato slova nebyla vedena nějakými krátkodobými úvahami nebo vyvolána současným politickým kontextem. Je to to, co jsem řekl při mnoha příležitostech a čemu pevně věřím. Považuji proto za nutné svůj postoj podrobně vysvětlit a podělit se o své hodnocení dnešní situace.
Především bych chtěl zdůraznit, že zeď, která v posledních letech vznikla mezi Ruskem a Ukrajinou, mezi částmi v podstatě stejného historického a duchovního prostoru, je podle mého názoru naším velkým společným neštěstím a tragédií. Jsou to především důsledky našich vlastních chyb, kterých jsme se dopustili v různých časových obdobích. Jsou však také důsledkem záměrného úsilí těch sil, které se vždy snažily naši jednotu podkopat.
Vzorec, který používají, je znám od nepaměti – rozděl a panuj. Není to nic nového. Proto ty pokusy vytvářet „národní otázku“ a zasévat mezi lidi svár, jehož hlavním cílem je rozdělit a pak postavit části jednoho národa proti sobě.
Abychom lépe pochopili současnost a nahlédli do budoucnosti, musíme se vrátit do historii. Jistě není možné v tomto článku obsáhnout veškerý vývoj, který se odehrál za více než tisíc let. Zaměřím se však na klíčové, stěžejní okamžiky, které je důležité si připomenout, a to jak v Rusku, tak na Ukrajině.
Rusové, Ukrajinci i Bělorusové jsou potomky staré Rusi, která byla největším státem v Evropě. Slovanské i jiné kmeny na rozsáhlém území – od Ladožska, Novgorodu a Pskova až po Kyjev a Černigov – spojoval jeden jazyk (který dnes označujeme jako staroruský), hospodářské vazby, vláda knížat z dynastie Ruriků a – po pokřtění Rusi – pravoslavná víra. Duchovní volba, kterou učinil svatý Vladimír, jenž byl zároveň knížetem novgorodským i velkoknížetem kyjevským, dodnes do značné míry určuje naši spřízněnost.
Kyjevský stolec měl ve Staré Rusi dominantní postavení. Bylo to zvykem již od konce 9. století. V Pověsti minulých let jsou pro potomstvo zachycena slova Olega Proroka o Kyjevě: „Ať je matkou všech ruských měst.“ V roce 1848 se Kyjev stal matkou všech ruských měst.
Později, stejně jako jiné evropské státy té doby, čelila Stará Rus úpadku centrální vlády a roztříštěnosti. Šlechta i prostý lid přitom vnímali Rus jako společné území, jako svou vlast.
Roztříštěnost zesílila po ničivém vpádu chána Batua, který zpustošil mnoho měst včetně Kyjeva. Severovýchodní část Rusi se dostala pod kontrolu Zlaté hordy, ale zachovala si omezenou suverenitu. Jižní a západní ruské země se z velké části staly součástí Litevského velkoknížectví, které – což je nejvýznamnější – bylo v historických záznamech označováno jako Litevsko-ruské velkoknížectví.
Příslušníci knížecích a „bojarských“ rodů přecházely ze služby u jednoho knížete do služby u druhého, vzájemně mezi sebou válčily, ale také uzavíraly přátelství a spojenectví. Volyňský vojvoda Bobrok a synové litevského velkoknížete Algirda – Andrej Polockij a Dmitrij Brjanskij – bojovali po boku moskevského velkoknížete Dmitrije Ivanoviče na Kulikovském poli. Současně velkokníže litevský Jogaila – syn tverské kněžny – přiměl svá vojska, aby se spojili s Mamaiem (mongolský vojevůdce, pozn). To vše jsou stránky naší společné historie, které odrážejí její složitou a mnohorozměrnou povahu.
Nejdůležitější však je, že lidé v západních i východních ruských zemích mluvili stejným jazykem. Jejich víra byla pravoslavná. Až do poloviny 15. století se udržovala jednotná církevní vláda.
V nové etapě dějinného vývoje se jak Litevská Rus, tak Moskevská Rus mohly stát těžišti konsolidace území staré Rusi. Tak se stalo, že centrem sjednocení se stala Moskva, která navázala na tradici staroruské státnosti. Moskevská knížata – potomci knížete Alexandra Něvského – odhodila cizí jho a začala shromažďovat ruské země do jednoho celku.
V Litevském velkoknížectví se odehrávaly jiné procesy. Ve 14. století litevská vládnoucí elita konvertovala ke katolicismu. V 16. století podepsala Lublinskou unii s Polským královstvím a vytvořila tak Rzeczpospolitu polsko-litevskou. Polská katolická šlechta získala na území Rusi značnou pozemkovou držbu a privilegia. V souladu s brestlitevskou unií z roku 1596 se část západoruského pravoslavného duchovenstva podřídila autoritě papeže. Začal proces polonizace a latinizace, který vytlačil pravoslaví.
V důsledku toho v 16.-17. století sílilo v dněperské oblasti osvobozenecké hnutí pravoslavného obyvatelstva. Zlomovou se stala osobnost Bohdana Chmelnického. Jeho příznivci bojovali za autonomii od Rzeczpospolité polsko-litevské.
Ve své výzvě z roku 1649 adresované králi Polsko-litevské unie Záporožské vojsko požadovalo, aby byla respektována práva ruského pravoslavného obyvatelstva, aby kyjevský vojvoda byl ruského vyznání a aby bylo zastaveno pronásledování bohoslužebných církví. Kozáci však nebyli vyslyšeni.
Bohdan Chmelnický pak podal do Moskvy odvolání, které projednal Zemský sněm. Členové nejvyššího zastupitelského orgánu ruského státu se 1. října 1653 rozhodli podpořit své bratry ve víře a vzít je pod patronát. V lednu 1654 toto rozhodnutí potvrdil přejaslavský sněm. Následně vyslanci Bohdana Chmelnického a Moskvy navštívili desítky měst včetně Kyjeva, jejichž obyvatelé přísahali věrnost ruskému carovi. Jen tak mimochodem, k ničemu podobnému při uzavírání Lublinské unie nedošlo.
V dopise do Moskvy z roku 1654 Bohdan Chmelnický děkoval carovi Alexeji Michajloviči za to, že vzal „celé záporožské vojsko a celý ruský pravoslavný svět pod pevnou a vznešenou ruku cara“. To znamená, že ve svých výzvách k polskému králi i ruskému carovi se kozáci označovali a definovali jako ruský pravoslavný lid.
V průběhu vleklé války mezi ruským státem a Rzeczí polsko-litevskou se někteří hejtmani, nástupci Bohdana Chmelnického, „odpoutávali“ od Moskvy nebo hledali podporu ve Švédsku, Polsku či Turecku. Pro lidi to však opět byla osvobozenecká válka.
Skončila Andrusovským příměřím v roce 1667. Konečný výsledek byl zpečetěn smlouvou o věčném míru v roce 1686. K ruskému státu bylo připojeno město Kyjev a země na levém břehu Dněpru, včetně Poltavské oblasti, Černigovské oblasti a Záporoží. Jejich obyvatelé byli znovu spojeni s hlavní částí ruského pravoslavného lidu. Tato území byla označována jako „Malorossie“ (Malá Rus).
Název „Ukrajina“ se častěji používal ve významu staroruského slova „okraina“ (periferie), které se vyskytuje v písemných pramenech z 12. století a označuje různá pohraniční území. A slovo „Ukrajinec“, soudě podle archivních dokumentů, původně označovalo pohraničníky, kteří chránili vnější hranice.
Na pravém břehu, který zůstal Rzeczpospolité, se obnovily staré pořádky a zesílil sociální a náboženský útlak. Naopak země na levém břehu, převzaté pod ochranu sjednoceného ruského státu, zaznamenaly rychlý rozvoj. Masově se sem stěhovali lidé z druhého břehu Dněpru. Hledali podporu u lidí, kteří mluvili stejným jazykem a měli stejnou víru.
Během Velké severní války se Švédskem nestáli obyvatelé Maloruska před volbou, na čí stranu se postavit. Jen malá část kozáků podporovala Mazepovo povstání. Lidé všech řádů a tříd se považovali za Rusy a pravoslavné.
Kozáčtí vyšší důstojníci patřící ke šlechtě dosahovali v Rusku vrcholné politické, diplomatické a vojenské kariéry. Absolventi Kyjevsko-mohyljanské akademie hráli vedoucí úlohu v církevním životě. Tak tomu bylo i v době hejtmanství – v podstatě autonomního státního útvaru se zvláštní vnitřní strukturou – a později v Ruském impériu. Malorusové v mnoha ohledech pomáhali budovat velkou společnou zemi – její státnost, kulturu a vědu.
Podíleli se na průzkumu a rozvoji Uralu, Sibiře, Kavkazu a Dálného východu. Mimochodem, v sovětském období zastávali rodáci z Ukrajiny významné, včetně nejvyšších, funkce ve vedení jednotného státu. Tak například Nikita Chruščov a Leonid Brežněv, jejichž stranický životopis byl s Ukrajinou spojen nejvíce, vedli Komunistickou stranu Sovětského svazu (KSSS) téměř 30 let.
Ve druhé polovině 18. století, po válkách s Osmanskou říší, Rusko připojilo Krym a země černomořské oblasti, které se staly známé jako Novorusko. Byly osídleny obyvatelstvem ze všech ruských gubernií. Po rozdělení Rzeczpospolité získalo Ruské impérium zpět západní staroruské země s výjimkou Haliče a Zakarpatí, které se staly součástí rakouského – a později rakousko-uherského – císařství.
Začlenění západních ruských zemí do jednotného státu nebylo pouze výsledkem politických a diplomatických rozhodnutí. Jeho základem byla společná víra, sdílené kulturní tradice a – to bych rád ještě jednou zdůraznil – jazyková podobnost.
A tak již na počátku 17. století jeden z hierarchů uniatské církve, Josef Rutskij, sdělil do Říma, že lidé v Moskovii nazývají Rusy z Polsko-litevské Rzeczpospolité svými bratry, že jejich spisovný jazyk je naprosto totožný a rozdíly v nářečí jsou zanedbatelné. Učinil analogii s obyvateli Říma a Bergama. To jsou, jak víme, střed a sever dnešní Itálie.
Mnoho staletí rozdrobenosti a života v rámci různých států přirozeně přineslo regionální jazykové zvláštnosti, které vedly ke vzniku dialektů. Nářečí obohatila literární jazyk. Velkou roli zde sehráli Ivan Kotljarevskij, Grigorij Skovoroda a Taras Ševčenko. Jejich díla jsou naším společným literárním a kulturním dědictvím.
Taras Ševčenko psal poezii v ukrajinštině a prózu převážně v ruštině. Knihy Nikolaje Gogola, ruského vlastence a rodáka z Poltavščiny, jsou psány rusky a jsou prošpikovány maloruskými lidovými rčeními a motivy. Jak lze toto dědictví rozdělit mezi Rusko a Ukrajinu? A proč to dělat?
Jihozápadní země ruského impéria, Malorusko a Novorusko, a Krym se vyvíjely jako etnicky a nábožensky různorodé celky. Žili zde krymští Tataři, Arméni, Řekové, Židé, Karaimové, Krymčané, Bulhaři, Poláci, Srbové, Němci a další národy. Ti všichni si zachovali svou víru, tradice a zvyky.
Nechci si nic idealizovat. Víme, že existoval Valujevův oběžník z roku 1863 a pak Ems Ukaz z roku 1876, který omezoval vydávání a dovoz náboženské a společensko-politické literatury v ukrajinském jazyce. Je však důležité mít na paměti historický kontext.
Tato rozhodnutí byla přijata na pozadí dramatických událostí v Polsku a snahy vůdců polského národního hnutí využít „ukrajinské otázky“ ve svůj prospěch. Dlužno dodat, že i nadále byla vydávána beletristická díla, knihy ukrajinské poezie a lidové písně. Existují objektivní důkazy o tom, že v Ruské říši probíhal aktivní proces rozvoje maloruské kulturní identity v rámci velkého ruského národa, který spojoval Velkorusy, Malorusy a Bělorusy.
Současně se mezi polskou elitou a částí maloruské inteligence začala formovat a prosazovat myšlenka ukrajinského národa jako národa odděleného od Rusů. Protože neexistoval – a ani nemohl existovat – žádný historický základ, byly tyto závěry podloženy nejrůznějšími výmysly, které šly až k tvrzení, že Ukrajinci jsou praví Slované a Rusové, Moskvané, nikoli.
Takové „hypotézy“ se stále častěji používaly k politickým účelům jako nástroj soupeření mezi evropskými státy.
Od konce 19. století se tohoto narativu chytly rakousko-uherské úřady a využívaly jej jako protiváhu polskému národnímu hnutí a promoskevským náladám v Haliči. Během první světové války se Vídeň podílela na vzniku takzvané Legie ukrajinských střelců Sič. Haličané podezřelí ze sympatií k pravoslaví a Rusku byli vystaveni brutálním represím a uvrženi do koncentračních táborů Thalerhof a Terezín.
Další vývoj souvisel s rozpadem evropských impérií, zuřivou občanskou válkou, která vypukla na rozsáhlém území bývalého ruského impéria, a zahraniční intervencí.
Po únorové revoluci, v březnu 1917, byla v Kyjevě ustavena Ústřední rada, která se měla stát orgánem nejvyšší moci. V listopadu 1917 na svém třetím všeobecném zasedání vyhlásila vznik Ukrajinské lidové republiky (UPR) jako součásti Ruska.
V prosinci 1917 přijeli zástupci UPR do Brest-Litevska, kde sovětské Rusko vyjednávalo s Německem a jeho spojenci. Na schůzce 10. ledna 1918 přečetl vedoucí ukrajinské delegace nótu, v níž vyhlásil nezávislost Ukrajiny. Následně Ústřední rada vyhlásila nezávislost Ukrajiny na svém čtvrtém všeobecném zasedání.
Vyhlášená suverenita však netrvala dlouho. Jen o několik týdnů později podepsali delegáti Rady samostatnou smlouvu se zeměmi německého bloku. Německo a Rakousko-Uhersko se v té době nacházely v zoufalé situaci a potřebovaly ukrajinský chléb a suroviny. Aby si zajistily rozsáhlé dodávky, získaly souhlas s vysláním svých vojáků a technického personálu do UPR. Ve skutečnosti to bylo využito jako záminka k okupaci.
Pro ty, kteří dnes předali plnou kontrolu nad Ukrajinou vnějším silám, by bylo poučné připomenout, že ještě v roce 1918 se takové rozhodnutí ukázalo pro vládnoucí režim v Kyjevě jako osudné.
Za přímé účasti okupačních sil byla svržena Ústřední rada a k moci se dostal hetman Pavlo Skoropadskij, který místo UPR vyhlásil ukrajinský stát, jenž byl v podstatě pod německým protektorátem.
V listopadu 1918 – po revolučních událostech v Německu a Rakousku-Uhersku – Pavlo Skoropadskij, který ztratil podporu německých bajonetů, zvolil jiný kurz a prohlásil, že „Ukrajina se má postavit do čela vytvoření celoruské federace“. Režim se však brzy opět změnil. Nyní nastala doba tzv. direktoria.
Na podzim 1918 vyhlásili ukrajinští nacionalisté Západoukrajinskou lidovou republiku (ZUPR) a v lednu 1919 oznámili její sjednocení s Ukrajinskou lidovou republikou. V červenci 1919 byly ukrajinské síly rozdrceny polskými vojsky a území bývalé WUPR přešlo pod polskou nadvládu.
V dubnu 1920 uzavřel Symon Petljura (na dnešní Ukrajině líčený jako jeden z „hrdinů“) jménem direktoria UPR tajné úmluvy, jimiž se – výměnou za vojenskou podporu – vzdal Haliče a západní Volyně ve prospěch Polska. V květnu 1920 petljurovci vstoupili do Kyjeva v konvoji polských vojenských jednotek. Ne však na dlouho. Již v listopadu 1920, po uzavření příměří mezi Polskem a sovětským Ruskem, se zbytky Petljurových vojsk vzdaly týmž Polákům.
Příklad UPR ukazuje, že různé druhy kvazistátních útvarů, které vznikaly v celé bývalé ruské říši v době občanské války a turbulencí, byly ze své podstaty nestabilní. Nacionalisté usilovali o vytvoření vlastních nezávislých států, zatímco vůdci bílého hnutí prosazovali nedělitelné Rusko. Mnohé z republik, které založili stoupenci bolševiků, si také nepřály existovat mimo Rusko.
Přesto je vedení bolševické strany někdy z různých důvodů v podstatě vyhnalo ze sovětského Ruska.
Tak byla počátkem roku 1918 vyhlášena Doněcko-krivorožská sovětská republika, která požádala Moskvu o začlenění do sovětského Ruska. To se setkalo s odmítnutím. Při setkání s představiteli republiky Vladimír Iljič Lenin trval na tom, aby vystupovali jako součást sovětské Ukrajiny. Ústřední výbor Komunistické strany Ruska (bolševiků) 15. března 1918 přímo nařídil, aby na ukrajinský sjezd sovětů byli vysláni delegáti, včetně delegátů z Doněcké kotliny, a aby na sjezdu byla vytvořena „jedna vláda pro celou Ukrajinu“. Území Doněcko-krivorožské sovětské republiky později tvořilo většinu oblastí jihovýchodní Ukrajiny.
Podle Rižské smlouvy z roku 1921, uzavřené mezi Ruskou SFSR, Ukrajinskou SSR a Polskem, byly západní země bývalého ruského impéria postoupeny Polsku. V meziválečném období polská vláda prováděla aktivní přesídlovací politiku a snažila se změnit etnické složení východního pohraničí , tzv. Kresů – polský název pro dnešní západní Ukrajinu, západní Bělorusko a část Litvy. Tyto oblasti byly podrobeny tvrdé polonizaci, místní kultura a tradice byly potlačeny.
Později, během druhé světové války, toho radikální skupiny ukrajinských nacionalistů využily jako záminky k teroru nejen proti polskému, ale také proti židovskému a ruskému obyvatelstvu.
Když v roce 1922 vznikl SSSR, jehož jedním ze zakladatelů se stala Ukrajinská sovětská socialistická republika, vyústila poměrně ostrá debata mezi bolševickými vůdci v realizaci Leninova plánu na vytvoření svazového státu jako federace rovnoprávných republik.
Právo republik na svobodné vystoupení ze svazu bylo zahrnuto do textu Deklarace o vytvoření Svazu sovětských socialistických republik a následně do Ústavy SSSR z roku 1924. Tím autoři zasadili do základů naší státnosti nejnebezpečnější časovanou bombu, která vybuchla v okamžiku, kdy zmizel bezpečnostní mechanismus zajišťovaný vedoucí úlohou KSSS, a strana sama se zhroutila zevnitř.
Následovala „přehlídka suverenity“. Dne 8. prosince 1991 byla podepsána takzvaná Bělověžská dohoda o vytvoření Společenství nezávislých států, která konstatovala, že „SSSR jako subjekt mezinárodního práva a geopolitická realita již neexistuje“. Mimochodem, Ukrajina nikdy nepodepsala ani neratifikovala Chartu SNS přijatou již v roce 1993.
Ve 20.-30. letech 20. století bolševici aktivně prosazovali „politiku regionů“, která měla v Ukrajinské SSR podobu ukrajinizace. Symbolicky v rámci této politiky a se souhlasem sovětských úřadů byl do SSSR vrácen Michail Gruševskij, bývalý předseda Ústřední rady, jeden z ideologů ukrajinského nacionalismu, který byl v určitém období podporován Rakousko-Uherskem, a byl zvolen členem Akademie věd.
Politika regionů nepochybně sehrála významnou roli při rozvoji a upevňování ukrajinské kultury, jazyka a identity. Zároveň byla ukrajinizace pod záminkou boje proti tzv. ruskému velmocenskému šovinismu často vnucována těm, kteří se za Ukrajince nepovažovali.
Tato sovětská národnostní politika byla pojištěna i na státní úrovni ustanovením o třech samostatných slovanských národech: Rusové, Ukrajinci a Bělorusové namísto velkého ruského národa zahrnujícího Velkorusy, Malorusy a Bělorusy.
V roce 1939 získal SSSR zpět země, které předtím zabralo Polsko. Velká část z nich se stala součástí sovětské Ukrajiny. V roce 1940 byla k Ukrajinské SSR připojena část Besarábie, která byla od roku 1918 okupována Rumunskem, a také severní Bukovina.
V roce 1948 se součástí Ukrajiny stal ostrov Zmejeňij (Hadí ostrov) v Černém moři. V roce 1954 byla Krymská oblast RSFSR předána Ukrajinské SSR, což bylo v hrubém rozporu s tehdy platnými právními normami.
Rád bych se zastavil u osudu Podkarpatské Rusi, která se po rozpadu Rakouska-Uherska stala součástí Československa. Rusíni tvořili značnou část zdejšího obyvatelstva. I když se o tom dnes již téměř nemluví, po osvobození Zakarpatí sovětskými vojsky hlasoval sjezd pravoslavného obyvatelstva regionu pro začlenění Podkarpatské Rusi do RSFSR nebo jako samostatné Karpatské republiky do vlastního SSSR. Přesto byla volba lidu ignorována. V létě 1945 byl vyhlášen historický akt sjednocení Podkarpatské Rusi „s její starobylou vlastí, Ukrajinou“ – jak tehdy napsal list Pravda.
Moderní Ukrajina je tedy zcela produktem sovětské éry. Dobře víme a pamatujeme si, že se utvářela – z podstatné části – na půdě historického Ruska. Abychom se o tom přesvědčili, stačí se podívat na hranice zemí sjednocených s ruským státem v 17. století a na území Ukrajinské SSR při jejím odchodu ze Sovětského svazu.
Bolševici považovali ruský lid za nevyčerpatelný materiál pro své sociální experimenty. Snili o světové revoluci, která by zlikvidovala národní státy. Proto byli tak velkorysí při vytyčování hranic a obdarovávání územními dary. Není už důležité, jaká přesně byla představa bolševických vůdců, když rozsekávali zemi na kousky.
Můžeme se neshodnout na drobných detailech, pozadí a logice některých rozhodnutí. Jeden fakt je však naprosto jasný: Rusko bylo neskutečně okradeno.
Při práci na tomto článku jsem se opíral spíše o dokumenty z otevřených zdrojů, které obsahují dobře známá fakta, než o nějaké tajné záznamy. Vedoucí představitelé současné Ukrajiny a jejich vnější „patroni“ tato fakta raději přehlížejí.
Nevynechají však jedinou příležitost, aby uvnitř země i v zahraničí odsoudili „zločiny sovětského režimu“ a vyjmenovali mezi nimi události, s nimiž nemá nic společného ani KSSS, ani SSSR, natož současné Rusko. Přitom snahy bolševiků odtrhnout od Ruska jeho historická území za zločin nepovažují. A my víme proč: pokud přinesly oslabení Ruska, našim nepřejícím to vyhovuje.
Uvnitř SSSR se samozřejmě hranice mezi republikami nikdy nepovažovaly za státní hranice; byly nominální v rámci jednoho státu, který se sice vyznačoval všemi atributy federace, ale byl vysoce centralizovaný – to opět zajišťovala vedoucí úloha KSSS. V roce 1991 se však všechna tato území, a co je důležitější, lidé, ze dne na den ocitli v zahraničí, doslova uneseni ze své historické vlasti.
Co k tomu říci? Věci se mění: země a společenství nejsou výjimkou. Samozřejmě, že určitá část národa si v procesu svého vývoje, ovlivněná řadou důvodů a historických okolností, může v určitém okamžiku uvědomit sama sebe jako samostatný národ. Jak bychom k tomu měli přistupovat? Na to existuje jediná odpověď: s respektem!
Chcete si založit vlastní stát: jste vítáni! Ale jaké jsou podmínky? Připomenu hodnocení, které vyslovil jeden z nejvýznamnějších politických představitelů nového Ruska, první starosta Petrohradu Anatolij Sobčak. Jako právní expert, který věřil, že každé rozhodnutí musí být legitimní, sdílel v roce 1992 následující názor: republiky, které byly zakladateli Svazu, se po vypovězení Svazové smlouvy z roku 1922 musí vrátit k hranicím, které měly před vstupem do Sovětského svazu. Všechny ostatní územní akvizice jsou předmětem jednání.
Jinými slovy, když odcházíte, vezměte si s sebou, co jste si přinesli. Tuto logiku je těžké vyvrátit. Řeknu jen, že bolševici se pustili do přetváření hranic ještě před vznikem Sovětského svazu, manipulovali s územími podle svých představ, bez ohledu na názory lidí.
Ruská federace uznala novou geopolitickou realitu: a nejen uznala, ale skutečně udělala mnoho pro to, aby se Ukrajina etablovala jako nezávislá země. V průběhu těžkých devadesátých let a v novém tisíciletí jsme Ukrajině poskytovali značnou podporu. Ať už si Kyjev dělá vlastní „politickou aritmetiku“, jak chce, v letech 1991-2013 činily úspory ukrajinského rozpočtu více než 82 miliard dolarů, zatímco dnes drží pouhých 1,5 miliardy dolarů ruských plateb za tranzit plynu do Evropy. Kdyby byly hospodářské vazby mezi našimi zeměmi zachovány, Ukrajina by se těšila z desítek miliard dolarů.
Ukrajina a Rusko se po desetiletí a staletí vyvíjely jako jednotný hospodářský systém. Hluboká spolupráce, kterou jsme měli před 30 lety, je pro Evropskou unii příkladem, ke kterému by měla vzhlížet. Jsme přirozenými vzájemně se doplňujícími hospodářskými partnery. Takový úzký vztah může posílit konkurenční výhody a zvýšit potenciál obou zemí.
Ukrajina kdysi disponovala velkým potenciálem, který zahrnoval výkonnou infrastrukturu, systém přepravy plynu, vyspělý lodní, letecký, raketový a přístrojový průmysl, jakož i vědecké, konstrukční a technické školy světové úrovně. Převzetím tohoto dědictví a vyhlášením nezávislosti ukrajinští představitelé slíbili, že ukrajinská ekonomika bude patřit k předním a životní úroveň k nejlepším v Evropě.
Dnes se high-tech průmyslové giganty, které byly kdysi pýchou Ukrajiny i celé Unie, potápějí. Strojírenská výroba se za deset let snížila o 42 procent. Rozsah deindustrializace a celkové ekonomické degradace je patrný na ukrajinské výrobě elektřiny, která za 30 let zaznamenala téměř dvojnásobný pokles. A konečně, podle zpráv MMF byl v roce 2019, před vypuknutím pandemie koronaviru, ukrajinský HDP na obyvatele nižší než 4 tisíce USD. EUR, což je méně než v Albánské republice, Moldavské republice nebo neuznaném Kosovu. V současné době je Ukrajina nejchudší zemí Evropy.
Kdo za to může? Mohou za to obyvatelé Ukrajiny? Určitě ne. Byly to ukrajinské úřady, které promarnily a zmařily úspěchy mnoha generací. Víme, jak jsou ukrajinští lidé pracovití a talentovaní. Vytrvalostí a odhodláním mohou dosáhnout úspěchu a vynikajících výsledků. A tyto vlastnosti, stejně jako jejich otevřenost, vrozený optimismus a pohostinnost nezmizely. Pocity milionů lidí, kteří se k Rusku chovají nejen dobře, ale i s velkou náklonností, stejně jako my k Ukrajině, zůstávají stejné.
Do roku 2014 byly stovky dohod a společných projektů zaměřeny na rozvoj našich ekonomik, obchodních a kulturních vazeb, posílení bezpečnosti a řešení společných sociálních a ekologických problémů. Přinášely hmatatelný prospěch lidem – jak v Rusku, tak na Ukrajině. To jsme považovali za nejdůležitější. A právě proto jsme měli plodnou interakci se všemi, zdůrazňuji, se všemi vedoucími představiteli Ukrajiny.
I po událostech v Kyjevě v roce 2014 jsem ruské vládě uložil, aby v rámci příslušných ministerstev a úřadů vypracovala možnosti zachování a udržení našich ekonomických vazeb. K tomu však stále nebyla a není oboustranná vůle. Přesto je Rusko stále jedním ze tří hlavních obchodních partnerů Ukrajiny a statisíce Ukrajinců k nám přijíždějí za prací a nacházejí zde vítané přijetí a podporu. Takže to je „agresorský stát“.
Když se rozpadl SSSR, mnoho lidí v Rusku a na Ukrajině upřímně věřilo a předpokládalo, že naše úzké kulturní, duchovní a hospodářské vazby určitě přetrvají, stejně jako pospolitost našich lidí, kteří měli vždy v jádru pocit jednoty. Události se však – nejprve postupně a poté stále rychleji – začaly ubírat jiným směrem.
V podstatě se ukrajinské vládnoucí kruhy rozhodly ospravedlnit nezávislost své země popřením její minulosti, ovšem s výjimkou pohraničních otázek. Začaly mytologizovat a přepisovat dějiny, retušovat vše, co nás spojovalo, a označovat období, kdy byla Ukrajina součástí Ruského impéria a Sovětského svazu, za okupaci. Společná tragédie kolektivizace a hladomoru na počátku 30. let 20. století byla líčena jako genocida ukrajinského národa.
Radikálové a neonacisté se otevřeně a stále drzeji hlásili ke svým ambicím. Dopřávaly jim sluchu jak oficiální úřady, tak místní oligarchové, kteří okrádali ukrajinský lid a ukradené peníze ukládali v západních bankách, připraveni prodat svou vlast v zájmu zachování svého kapitálu. K tomu je třeba připočíst přetrvávající slabost státních institucí a pozici ochotného rukojmího cizí geopolitické zvůle.
Připomínám, že již dávno, dávno před rokem 2014, USA a země EU systematicky a důsledně tlačily na Ukrajinu, aby omezovala hospodářskou spolupráci s Ruskem. My, jako největší obchodní a hospodářský partner Ukrajiny, jsme navrhovali projednávat vznikající problémy ve formátu Ukrajina-Rusko-EU. Pokaždé nám však bylo řečeno, že Rusko s tím nemá nic společného a že se problém týká pouze EU a Ukrajiny. Západní země opakované výzvy Ruska k dialogu de facto odmítly.
Krok za krokem byla Ukrajina zatahována do nebezpečné geopolitické hry, jejímž cílem je vytvořit z Ukrajiny bariéru mezi Evropou a Ruskem, odrazový můstek proti Rusku. Nevyhnutelně přišla doba, kdy koncept „Ukrajina není Rusko“ přestal být možný. Nastala potřeba koncepce „proti Rusku“, kterou my nikdy nepřijmeme.
Majitelé tohoto projektu si vzali za základ staré učebnice polsko-rakouských ideologů, aby si vytvořili nové „antimoskevské Rusko“.
A není třeba nikomu namlouvat, že se tak děje v zájmu ukrajinského lidu. Rzeczpospolita polsko-litevská nikdy nepotřebovala ukrajinskou kulturu, a už vůbec ne kozáckou autonomii. V Rakousku-Uhersku byly historické ruské země nemilosrdně vykořisťovány a zůstaly nejchudší. Nacisté, podporovaní kolaboranty z OUN-UPA, nepotřebovali Ukrajinu, ale životní prostor a otroky pro árijské pány.
Na zájmy ukrajinského lidu se nemyslelo ani v únoru 2014. Oprávněná nespokojenost veřejnosti, vyvolaná akutními socioekonomickými problémy, chybami a nedůsledným jednáním tehdejších orgánů, byla cynicky zneužita. Západní země se přímo vměšovaly do vnitřních záležitostí Ukrajiny a podporovaly státní převrat. Radikální nacionalistické skupiny sloužily jako jeho beranidlo. Jejich hesla, ideologie a zjevná agresivní rusofobie se do značné míry staly určujícími prvky státní politiky na Ukrajině.
Vše, co nás dosud spojovalo a spojuje, se stalo terčem útoku. Především ruský jazyk. Připomínám, že nová „majdanská“ moc se nejprve pokusila zrušit zákon o státní jazykové politice. Pak přišel zákon o „očistě moci“, zákon o vzdělávání, který prakticky vyškrtl ruštinu ze vzdělávacího procesu.
A konečně, již v květnu tohoto roku (2021) předložil současný prezident Radě zákon o „původním obyvatelstvu“. Za domorodé národy jsou uznány pouze ty, které tvoří etnickou menšinu a nemají vlastní státní útvar mimo Ukrajinu. Zákon byl přijat. Byla zaseta nová semínka sváru. A to se děje v zemi, která je, jak jsem již poznamenal, velmi složitá z hlediska svého územního, národnostního a jazykového složení a historie svého vzniku.
Může se objevit argument: pokud mluvíme o jednom velkém národě, o trojjediném národě, jaký je potom rozdíl v tom, za koho se lidé považují – za Rusy, Ukrajince nebo Bělorusy. S tím naprosto souhlasím. Zvláště proto, že určení národnosti, zejména ve smíšených rodinách, je právem každého jednotlivce, který se může svobodně rozhodnout.
Faktem ale je, že situace na Ukrajině je dnes zcela jiná, protože jde o vynucenou změnu identity. A nejpodlejší je, že Rusové na Ukrajině jsou nuceni nejen popírat své kořeny, generace svých předků, ale také věřit, že Rusko je jejich nepřítel. Nebude přehnané říci, že cesta násilné asimilace, vytvoření etnicky čistého ukrajinského státu, agresivního vůči Rusku, je ve svých důsledcích srovnatelná s použitím zbraní hromadného ničení proti nám. V důsledku takového tvrdého a umělého rozdělení Rusů a Ukrajinců může dojít k celkovému úbytku ruského národa o statisíce nebo dokonce miliony!
Útočí se také na naši duchovní jednotu. Stejně jako v dobách Velkoknížectví litevského byla vytvořema nová církev. Světská moc, která se netají svými politickými cíli, hrubě zasahuje do církevního života a přivádí vše k rozkolu, k zabírání kostelů, bití kněží a mnichů. Dokonce i rozsáhlá autonomie ukrajinské pravoslavné církve při zachování duchovní jednoty s moskevským patriarchátem se jim silně nelíbí. Tento významný a staletý symbol naší spřízněnosti musí za každou cenu zničit.
Myslím, že je také přirozené, že představitelé Ukrajiny znovu a znovu hlasují proti rezoluci Valného shromáždění OSN odsuzující glorifikaci nacismu. Pochody a pochodňové průvody na počest zbývajících válečných zločinců z jednotek SS se konají pod ochranou oficiálních orgánů. Mazepa, který všechny zradil, Petljura, který za polskou protekci zaplatil ukrajinskou půdou, a Bandera, který kolaboroval s nacisty, jsou řazeni mezi národní hrdiny. Dělá se vše pro to, aby se z paměti mladých generací vymazala jména skutečných vlastenců a vítězů, kteří byli vždy pýchou Ukrajiny.
Pro Ukrajince, kteří bojovali v Rudé armádě, v partyzánských jednotkách, byla Velká vlastenecká válka skutečně vlasteneckou válkou, protože bránili svůj domov, svou velkou společnou vlast. Více než dva tisíce vojáků se stalo Hrdiny Sovětského svazu.
Patří mezi ně legendární pilot Ivan Kožedub, neohrožený odstřelovač, obránce Oděsy a Sevastopolu Ludmila Pavličenko, statečný partyzánský velitel Sidor Kovpak. Tato nezdolná generace bojovala, tito lidé položili své životy za naši budoucnost, za nás. Zapomenout na jejich čin znamená zradit naše dědečky, matky a otce.
Protiruský projekt odmítly miliony Ukrajinců. Lidé Krymu a obyvatelé Sevastopolu učinili svou historickou volbu. A lidé na jihovýchodě se pokojně snažili svůj postoj obhájit. Přesto byli všichni, včetně dětí, označeni za separatisty a teroristy. Bylo jim vyhrožováno etnickými čistkami a použitím vojenské síly.
A obyvatelé Doněcka a Luhanska se chopili zbraní, aby bránili svůj domov, svůj jazyk a své životy. Zbývala jim po nepokojích, které se přehnaly ukrajinskými městy, po hrůze a tragédii z 2. května 2014 v Oděse, kde ukrajinští neonacisté upalovali lidi zaživa a vytvářeli z nich novou Katyň, jiná možnost? Stejný masakr byli připraveni provést Banderovi stoupenci na Krymu, v Sevastopolu, Doněcku a Luhansku. Ani nyní se takových plánů nevzdávají. Dávají si na čas. Jejich čas však nepřijde.
Státní převrat a následné kroky kyjevských úřadů nevyhnutelně vyvolaly konfrontaci a občanskou válku. Vysoký komisař OSN pro lidská práva odhaduje, že celkový počet obětí konfliktu v Donbasu přesáhl 13 000. Mezi nimi jsou i starší lidé a děti. Jedná se o strašné, nenapravitelné ztráty.
Rusko udělalo vše pro to, aby tuto bratrovraždu zastavilo. Minské dohody, jejichž cílem je mírové urovnání konfliktu v Donbasu, byly uzavřeny. Jsem přesvědčen, že stále nemají alternativu.
V každém případě nikdo neodvolal své podpisy pod minským balíčkem dohod ani pod příslušnými prohlášeními vedoucích představitelů zemí normandského formátu. Nikdo neinicioval přezkum rezoluce Rady bezpečnosti OSN ze 17. února 2015.
Při oficiálních jednáních, zejména poté, co byli zkroceni západními partnery, představitelé Ukrajiny pravidelně deklarují „plné dodržování“ minských dohod, ve skutečnosti však zůstávají na nekonstruktivní pozici. Nehodlají vážně diskutovat ani o zvláštním statusu Donbasu, ani o zárukách pro tamní obyvatele.
Raději využívají obrazu „oběti vnější agrese“ a prodávají rusofobii. Organizují krvavé provokace v Donbasu. Zkrátka všemi prostředky přitahují pozornost vnějších mecenášů a pánů.
Stále více jsem přesvědčen: Kyjev Donbas prostě nepotřebuje. Proč? Protože zaprvé obyvatelé těchto regionů nikdy nepřijmou pořádek, který se jim snažil a snaží vnutit silou, blokádou a hrozbami. A za druhé, výsledky Minsku-1 i Minsku-2, které dávají reálnou šanci na mírové obnovení územní celistvosti Ukrajiny dohodou přímo s DLR a LLR za účasti Ruska, Německa a Francie jako prostředníků, odporují celé logice protiruského projektu. A ten se může udržet pouze neustálým pěstováním obrazu vnitřního a vnějšího nepřítele. A já bych dodal – pod ochranou a kontrolou západních mocností.
A to je to, co se ve skutečnosti děje. Především čelíme vytváření atmosféry strachu v ukrajinské společnosti, agresivní rétorice, dopřávání neonacistům a militarizaci země. Spolu s tím jsme svědky nejen úplné závislosti, ale i přímé kontroly zvenčí, včetně dohledu zahraničních poradců nad ukrajinskými orgány, bezpečnostními službami a ozbrojenými silami, vojenského „rozvoje“ území Ukrajiny a rozmístění infrastruktury NATO. Není náhodou, že výše zmíněný flagrantní zákon o „domorodém obyvatelstvu“ byl přijat pod rouškou rozsáhlých cvičení NATO na Ukrajině.
Je to také zástěrka pro převzetí zbytku ukrajinské ekonomiky a využívání jejích přírodních zdrojů. Prodej zemědělské půdy není daleko a je zřejmé, kdo ji skoupí. Čas od času jsou Ukrajině skutečně poskytovány finanční zdroje a půjčky, ale za jejich vlastních podmínek a sledujících jejich vlastní zájmy, s preferencemi a výhodami pro západní společnosti. Mimochodem, kdo bude tyto dluhy splácet? Zřejmě se předpokládá, že to bude muset udělat nejen dnešní generace Ukrajinců, ale i jejich děti, vnuci a pravděpodobně i pravnuci.
Západní autoři protiruského projektu nastavili ukrajinský politický systém tak, že se budou měnit prezidenti, poslanci a ministři, ale postoj odloučení a nepřátelství k Rusku zůstane zachován. Dosažení míru bylo hlavním volebním heslem současného prezidenta. S ním se dostal k moci. Sliby se ukázaly být lží. Nic se nezměnilo. A v některých ohledech se situace na Ukrajině a v okolí Donbasu dokonce zhoršila.
V protiruském projektu není místo ani pro suverénní Ukrajinu, ani pro politické síly, které se snaží bránit její skutečnou nezávislost. Ti, kdo hovoří o usmíření ukrajinské společnosti, o dialogu, o hledání východiska ze současné patové situace, jsou označováni za „proruské“ agenty.
Opět platí, že pro mnoho lidí na Ukrajině je protiruský projekt jednoduše nepřijatelný. A takových lidí jsou miliony. Není jim však dovoleno zvednout hlavu. Byla jim fakticky odebrána legální možnost hájit svůj názor. Jsou zastrašováni, zahnáni do podzemí. Nejenže jsou pronásledováni za své přesvědčení, za vyřčené slovo, za otevřené vyjádření svého postoje, ale jsou i zabíjeni. Vrazi zpravidla zůstávají nepotrestáni.
Dnes je „správným“ ukrajinským vlastencem pouze ten, kdo nenávidí Rusko. Navíc celou ukrajinskou státnost, jak ji chápeme, se navrhuje dále budovat výhradně na této myšlence. Nenávist a zloba, jak to světové dějiny opakovaně prokázaly, jsou velmi vratkým základem suverenity, který je zatížen mnoha vážnými riziky a neblahými důsledky.
Všechny úskoky spojené s protiruským projektem jsou nám jasné. A my nikdy nedopustíme, aby naše historická území a nám blízcí lidé, kteří na nich žijí, byli zneužiti proti Rusku. A těm, kteří takový pokus podniknou, bych chtěl vzkázat, že si tímto způsobem zničí vlastní zemi.
Současné ukrajinské úřady se rády odvolávají na západní zkušenosti a považují je za vzor k následování. Stačí se podívat, jak vedle sebe žijí Rakousko a Německo, USA a Kanada. Jsou si blízké etnickým složením, kulturou, vlastně mají společný jazyk, a přesto zůstávají suverénními státy s vlastními zájmy, s vlastní zahraniční politikou. To jim však nebrání v nejužší integraci či spojeneckých vztazích. Mají velmi podmíněné, transparentní hranice. A při jejich překračování se občané cítí jako doma. Zakládají rodiny, studují, pracují, podnikají. Mimochodem, stejně jako miliony těch, kteří se narodili na Ukrajině a nyní žijí v Rusku. Vnímáme je jako své blízké.
Rusko je otevřené dialogu s Ukrajinou a je připraveno diskutovat o nejsložitějších otázkách. Je však důležité, abychom viděli, že náš partner hájí své národní zájmy, ale neslouží někomu jinému, a není nástrojem v něčích rukou, aby proti nám bojoval.
Respektujeme ukrajinský jazyk a tradice. Respektujeme přání Ukrajinců vidět svou zemi svobodnou, bezpečnou a prosperující.
Jsem přesvědčen, že skutečná suverenita Ukrajiny je možná pouze v partnerství s Ruskem. Naše duchovní, lidské a civilizační vazby se utvářely po staletí a mají svůj původ ve stejných zdrojích, byly zoceleny společnými zkouškami, úspěchy a vítězstvími. Naše příbuzenství se předává z generace na generaci. Je v srdcích a paměti lidí žijících v současném Rusku a na Ukrajině, v pokrevních poutech, která spojují miliony našich rodin. Společně jsme vždy byli a budeme mnohokrát silnější a úspěšnější. Jsme totiž jeden národ.“Skrýt celý příspěvekPls příště napiš: Varování, super dlouhé. Kdo to má pak zkrolovat
Pls příště napiš: Varování, super dlouhé. Kdo to má pak zkrolovat
Putin: Blablabla máme nárok na Kyjev lebo toto a toto sa stalo v roku pána xyz dalšie blablabla máme právo na Krym lebo toto a toto sa stalo v ruku pána xyz. JJa som nevedel, že ...Zobrazit celý příspěvek
Putin:
Blablabla máme nárok na Kyjev lebo toto a toto sa stalo v roku pána xyz dalšie blablabla máme právo na Krym lebo toto a toto sa stalo v ruku pána xyz. JJa som nevedel, že Putin je až tak primitívny ultranacionálny extrémista. Nechápem ako môže len tak odriti mať pocit že môže/má nárok hovoriť Ukrajine ako si má vládnuť. A každá jeho interpretácia faktov alebo histórie je len sprostá lož. Tak ten chlap naozaj žije v nejakom svojom svete. Nevidím vôbec dôvod aby nejaký západný predstaviteľ jemu telefonoval alebo čo. To nemá zmysel s ním komunikovať.Skrýt celý příspěvek15 lidem dělá problém delší text. Ježišmarjá.
15 lidem dělá problém delší text. Ježišmarjá.
nedela probel delsi text ale to ze nevarujes ze to bude dlouhy
nedela probel delsi text ale to ze nevarujes ze to bude dlouhy
Na myši je takové zařízení, taky se mu říká kolečko. To když zamáčkneš a pohneš myší dolů, tak tu neuvěřitelně namáhavou práci udělá za tebe.
Na myši je takové zařízení, taky se mu říká kolečko. To když zamáčkneš a pohneš myší dolů, tak tu neuvěřitelně namáhavou práci udělá za tebe.
...mě se to zdá krátké, nemáš tam něco delšího?
...mě se to zdá krátké, nemáš tam něco delšího?
:) To bol sarkazmus...
Ináč vďaka za príspevok.:) To bol sarkazmus...
Ináč vďaka za príspevok.
Najnovšie video z bojov o Bachmut
https://youtu.be/UXM3HjCuP7E...Najnovšie video z bojov o Bachmut
https://youtu.be/UXM3HjCuP7E...Svym zpusobem jim zavidim tu jejich praci. To, co tam delaji. A pritom vim, ze bych na jejich miste mel plny holinky a blato by to nebylo. Kde jinde ma byt chlap, kdyz ma za ...Zobrazit celý příspěvek
Svym zpusobem jim zavidim tu jejich praci. To, co tam delaji. A pritom vim, ze bych na jejich miste mel plny holinky a blato by to nebylo.
Kde jinde ma byt chlap, kdyz ma za sebou zenu, deti a vlastni zemi, pred sebou rusacko utrzene z retezu. Kvalitni kver a (hodne) dobre munice je naprostej zaklad, se kterym i my obycejni nasrani lide v CR ukrajinskym kolegum velmi radi pomahame.
Diky za sharing.Skrýt celý příspěvekMne to prislo trochu rozpacite, ale je mi jasne ze mi k tomu chyba kontext takze je to tazke hodnotit.
Prinajmensom je zaujimave ze tak velka utocna skupina nebola ostrelovanaMne to prislo trochu rozpacite, ale je mi jasne ze mi k tomu chyba kontext takze je to tazke hodnotit.
Prinajmensom je zaujimave ze tak velka utocna skupina nebola ostrelovanaNení co závidět. Válka je svinstvo. Když se ti podaří přežít, většinou jako prvoliniový voják máš pak v hlavě bramboračku. Ty svinstva co si viděl, se ti po válce vrací a většinou ...Zobrazit celý příspěvek
Není co závidět. Válka je svinstvo. Když se ti podaří přežít, většinou jako prvoliniový voják máš pak v hlavě bramboračku. Ty svinstva co si viděl, se ti po válce vrací a většinou skončíš špatně. Hodně záleží na okolí, jak ti pomůže se a tím vyrovnat. Krásný příklad jsou epizody bratrstva neohrožených, před každým začátkem tam o akcích mluví příslušníci roty E. Skoro každý má při povídání slzy v očích, dokážeš si představit že tihle borci zažili něco tak strašně silného, že se i po 60 letech rozbrečí. To si fakt nikdo nedokáže představit.Skrýt celý příspěvek
Přijde mi hrozně dojemný a zajímavý, kolik z těch chlapů z roty E- a počítám, že se to netýkalo jen jedné roty, ale šlo o obecný trend- šlo v civilu učit nebo něco budovat. Jsem ...Zobrazit celý příspěvek
Přijde mi hrozně dojemný a zajímavý, kolik z těch chlapů z roty E- a počítám, že se to netýkalo jen jedné roty, ale šlo o obecný trend- šlo v civilu učit nebo něco budovat. Jsem hodně zvědav, jestli se to na Ukrajině stane taky.Skrýt celý příspěvek
Stačí si pozrieť film Warriors o čistkách v Bosne.
Tá frustrácia, dívať sa na svinstvá a nemôcť nič s tým spraviť lebo panstvo v slonovinovej veži zakázalo.Stačí si pozrieť film Warriors o čistkách v Bosne.
Tá frustrácia, dívať sa na svinstvá a nemôcť nič s tým spraviť lebo panstvo v slonovinovej veži zakázalo.
Problém je v tom, že "šlechta" obou stran konfliktu sedí v bunkrech. Pokud by měli jít sami do zákopů, tak je hned po válce.
Problém je v tom, že "šlechta" obou stran konfliktu sedí v bunkrech. Pokud by měli jít sami do zákopů, tak je hned po válce.
Teda vůbec se v tom nevyznám, ale v kontextu toho že v 4:40 je vidět dron. Museli pokračovat v postupu zákopem dál? Stačilo držet pozici a poslat tam 10 min z minometu a pak pod ...Zobrazit celý příspěvek
Teda vůbec se v tom nevyznám, ale v kontextu toho že v 4:40 je vidět dron. Museli pokračovat v postupu zákopem dál?
Stačilo držet pozici a poslat tam 10 min z minometu a pak pod kontrolou dronu dočistit. To použití granátometu mi přišlo jako plýtvání- navíc ten střelec před kameramanem se tam tak plácal a hlavně překážel.
A konec akce s tím stažením, kdy si v 12:58 málem sami naběhli do krycí palby kameramana a ostatní (minimálně 4 lidi) v krytu jen lelkují.....Skrýt celý příspěvek
Dokáže alebo má Ukrajinu nejakú svoju alternatívu k Tomahawk / Kalibr? Aby mohla začať ciele v RU zasahovať vlastnými prostriedkami, bez západného prekračovania červených čiar?
Dokáže alebo má Ukrajinu nejakú svoju alternatívu k Tomahawk / Kalibr? Aby mohla začať ciele v RU zasahovať vlastnými prostriedkami, bez západného prekračovania červených čiar?
https://en.wikipedia.org/wiki/...
Má? Nemá? Každopádně si je umí vyrobit.https://en.wikipedia.org/wiki/...
Má? Nemá? Každopádně si je umí vyrobit.Sapsan/Hrim2 není ŘSPDL (jako Tomahawk nebo Kalibr), ale balistická střela (menší dosah, viditelná pozemním radarem na velkou vzdálenost)
Sapsan/Hrim2 není ŘSPDL (jako Tomahawk nebo Kalibr), ale balistická střela (menší dosah, viditelná pozemním radarem na velkou vzdálenost)
Grécko pre napätie vo vzťahoch s Tureckom nepošle Ukrajine tanky. „Tanky Leopard 2 nedáme z jednoduchého dôvodu – a to preto, že sú absolútne nevyhnutné pre našu obrannú ...Zobrazit celý příspěvek
Grécko pre napätie vo vzťahoch s Tureckom nepošle Ukrajine tanky. „Tanky Leopard 2 nedáme z jednoduchého dôvodu – a to preto, že sú absolútne nevyhnutné pre našu obrannú stratégiu,“ povedal premiér Kyriakos Mitsotakis
https://dennikn.sk/minuta/3218...
Francúzsko sľúbilo dodať Ukrajine aj radar Ground Master 200 stredného dosahu, ktorý je schopný odhaliť nepriateľské lietadlo na vzdialenosť 250 kilometrov, či už letí nižšou rýchlosťou a v malej výške ako dron, alebo vo väčšej výške a vyššou rýchlosťou ako bojové lietadlo. (afp)
https://www.france24.com/fr/in... Skrýt celý příspěvekCelkom by ma zaujímalo, kde by v prípade konfliktu Gréci tie tanky nasadili, na Kréte, Rhodose, alebo na pevnine? Terén v Grécku moc tankom nesvedčí.
Celkom by ma zaujímalo, kde by v prípade konfliktu Gréci tie tanky nasadili, na Kréte, Rhodose, alebo na pevnine? Terén v Grécku moc tankom nesvedčí.
No asi tam, kde Turecko :-)
Já je celkem chápu, mít velkého a ne tak docela mírumilovného souseda znamená nutnost držet síly dostatečné alespoň na odstrašení.No asi tam, kde Turecko :-)
Já je celkem chápu, mít velkého a ne tak docela mírumilovného souseda znamená nutnost držet síly dostatečné alespoň na odstrašení.okolo soluna - kde maju pozemnu hranicu. tam je rovinaty teren. imho
maju nejake obrnence aj na ostrovoch, v lete som im to tam videl (na kose)okolo soluna - kde maju pozemnu hranicu. tam je rovinaty teren. imho
maju nejake obrnence aj na ostrovoch, v lete som im to tam videl (na kose)
23. a 21. brigáda je v místech, kudy by Turecko proniklo pomocí obrněné techniky a kde je na to Řecko připravené a to konkrétně v Komotiní a Alexandrupoli. 25. brigáda je v Xanthi ...Zobrazit celý příspěvek
23. a 21. brigáda je v místech, kudy by Turecko proniklo pomocí obrněné techniky a kde je na to Řecko připravené a to konkrétně v Komotiní a Alexandrupoli.
25. brigáda je v Xanthi (původně v Soluni). Postupně kopírují pobřeží Thráckého moře.
Řecko si nevydržuje abnormální množství tanků jen tak z legrace.Skrýt celý příspěvek
OT. Okazało się, że wtorek nie jest nudny. Dodatkowe CLU i pociski Javelin , w sumie to będzie obecnie około 700 sztuk , następnie partia próbna ppk Pirat - program Pustelnik i ...Zobrazit celý příspěvek
OT. Okazało się, że wtorek nie jest nudny. Dodatkowe CLU i pociski Javelin , w sumie to będzie obecnie około 700 sztuk , następnie partia próbna ppk Pirat - program Pustelnik i dalszy rozwój , nazwijmy to 2.0. W tym roku pierwsze dostawy z programu Ottokar-Brzoza z pociskami Brimstone i kontynuacja dostaw M72 EC MK1.Skrýt celý příspěvek
podˇľa topware pondelˇňajšie výbuchy v iránskych zbrojovkách a rafinérke má na svedomí zemetrasenie, ktoré tam bolo "náhodou" a ropná rafinéria bola poškodená v dôsledku ...Zobrazit celý příspěvek
podˇľa topware pondelˇňajšie výbuchy v iránskych zbrojovkách a rafinérke má na svedomí zemetrasenie, ktoré tam bolo "náhodou" a ropná rafinéria bola poškodená v dôsledku zemetrasenia...a dátum zemetrasenia Izrael už vedel 2 dni dopredu a všetko je psyop.. nejaké "bezpilotniky" tam síce boli, ale štartovali z územia Irána.. a keď aj boli útoky dronmi, boli neúspešné...
https://topwar.ru/209879-bespi... Skrýt celý příspěvektakze to v podstate bola vola bozia?? a Ajatolahovia su s tym ako OK ze sa na nich boh hneva?
takze to v podstate bola vola bozia?? a Ajatolahovia su s tym ako OK ze sa na nich boh hneva?
Pekny clanok (analyza+porovnanie) o tankoch a obrnenych transporteroch na ...Zobrazit celý příspěvek
Pekny clanok (analyza+porovnanie) o tankoch a obrnenych transporteroch na technet.cz.
https://www.idnes.cz/technet/v... Skrýt celý příspěvekIFVs se neposlou a poslali se, tanky nebudou a byly a jsou. Tak bych bral i vzkazky o letadlech. Jasne ne je jen k danemu datu, kdy to recnik pronesl. Budoucnost muze a bude jina, ...Zobrazit celý příspěvek
IFVs se neposlou a poslali se, tanky nebudou a byly a jsou. Tak bych bral i vzkazky o letadlech. Jasne ne je jen k danemu datu, kdy to recnik pronesl. Budoucnost muze a bude jina, prubeh udalosti, zmena situace a rozhodnuti jsou od toho - aby se menila. Navic se v informacnim prostoru pohybuje akter-agresor. Imho vsechno bude.Skrýt celý příspěvek
S ohledem na vývoj kolem F-16 by asi bylo potřeba, aby zase někdo prošlapal cestičku jako v případě tanků. Ve světle těchto událostí zbavení se uskladněných L-159 docela mrzí, ...Zobrazit celý příspěvek
S ohledem na vývoj kolem F-16 by asi bylo potřeba, aby zase někdo prošlapal cestičku jako v případě tanků. Ve světle těchto událostí zbavení se uskladněných L-159 docela mrzí, nicméně Irák nebo Draken by na nějakou výměnu mohl slyšet (F-16A, Hawk).
L-159 není ani "západní" a ani stíhačka. Tento "derivát" cvičného L-39 by zřejmě nepředstavoval pro Kreml až tak výraznou červenou čáru k překročení. Nicméně Maverick je střela, která se na UA ještě nepředvedla, přitom se jich po skladech bude válet nezanedbatelné množství. Ony i ty AGM-65B se svojí 56kg hlavicí by se proti VIP cílům na frontě celkem hodily (A za přijatelnější cenu než Excalibury do houfnic.). No a co teprve verze se 136kg hlavicí, to už je jak pecka z Himarse.
Při odpalování na 20km z pod deštníku západních prostředků PVO by to jistě bylo myslitelné. A AIM-9 ve spojení s palubním radarem mají také dostatečný dosah proti např. SU-25, vrtulníkům i "Mopedům".Skrýt celý příspěvekL 159 může mít také problém, všude tam kde se chtělo prodávat bylo třeba souhlas z USA, protože to obsahuje komponenty z USA.
L 159 může mít také problém, všude tam kde se chtělo prodávat bylo třeba souhlas z USA, protože to obsahuje komponenty z USA.
nepotřebovala ALCA souhlas k vývozu i z UK?
nepotřebovala ALCA souhlas k vývozu i z UK?
Červená čára je tam kde Západ uzná za vhodné. Myslíš že tam Američani pošlou dvě letky F-16 a hned jim přiletí atomovka na Washington? Ve Vietnamu létaly Sovětští piloti na ...Zobrazit celý příspěvek
Červená čára je tam kde Západ uzná za vhodné. Myslíš že tam Američani pošlou dvě letky F-16 a hned jim přiletí atomovka na Washington? Ve Vietnamu létaly Sovětští piloti na Sovětských letadlech bojové mise proti USA a to bylo napětí někde jinde než je teď.Skrýt celý příspěvek
Stejně jako to bylo u tanků, než Západ zjistil, že už tam dávno jsou ;-)
Stejně jako to bylo u tanků, než Západ zjistil, že už tam dávno jsou ;-)
Je otázka, jak to je. Není to tak dávno, co říkal Biden, že letadla nejsou "off the table", že nastal tak radikální obrat v neprospěch UA? To tu ještě nebylo. Leda že by v Hudsonu ...Zobrazit celý příspěvek
Je otázka, jak to je. Není to tak dávno, co říkal Biden, že letadla nejsou "off the table", že nastal tak radikální obrat v neprospěch UA? To tu ještě nebylo. Leda že by v Hudsonu na Manhattanu našli vyplavené doomsday torpédo Poseidon :)Skrýt celý příspěvek
Pořád nejsou "off the table". Byla to jednoslovná odpověď na otázku "Pošlete letadla na Ukrajinu?" bez kontextu. Taky to může znamenat, že ne teď nebo že o tom ještě není ...Zobrazit celý příspěvek
Pořád nejsou "off the table". Byla to jednoslovná odpověď na otázku "Pošlete letadla na Ukrajinu?" bez kontextu. Taky to může znamenat, že ne teď nebo že o tom ještě není rozhodnuto. Neznamená to, že ne později. O tancích se před pár týdny vyjadřoval stejně.Skrýt celý příspěvek
V Rusku meziročně propadla výroba oceli za rok 2022 o 7,2%. A za prosinec dokonce o 11,3%. Zajímavé, čekal bych, že zrovna tenhle ukazatel bude růst. Zbrojní průmysl ocel ...Zobrazit celý příspěvek
V Rusku meziročně propadla výroba oceli za rok 2022 o 7,2%. A za prosinec dokonce o 11,3%. Zajímavé, čekal bych, že zrovna tenhle ukazatel bude růst. Zbrojní průmysl ocel potřebuje.
https://tass.com/economy/15695... Skrýt celý příspěvekVývoz nefunguje, sčasti aj kvôli silnému rubľu sa im to neoplatí exportovať.
Vývoz nefunguje, sčasti aj kvôli silnému rubľu sa im to neoplatí exportovať.
Plus jsou drahe ruzne chemikalie potrebne pro ruzne slitiny. Ale zase se tesili, kdyz ukradli ocel z Mariupol.
Plus jsou drahe ruzne chemikalie potrebne pro ruzne slitiny. Ale zase se tesili, kdyz ukradli ocel z Mariupol.
Aha, tak nic. Je tam obrovský propad od června, kdy začaly platit sankce na vývoz oceli. Pro sebe jí asi mají dost, propadl se jim export. V měsících kdy sankce platí to kleslo o ...Zobrazit celý příspěvek
Aha, tak nic. Je tam obrovský propad od června, kdy začaly platit sankce na vývoz oceli. Pro sebe jí asi mají dost, propadl se jim export. V měsících kdy sankce platí to kleslo o 10 - 20%. A pak že sankce nefungují.Skrýt celý příspěvek
To samé najdeš u hliníku, chromu, zinku, fosfátů, uhlí, maziv, atd... Otázka je, jestli je to tak úplně zpráva, ze které se země EU mohou radovat. Většina toho šla k nám, my z toho ...Zobrazit celý příspěvek
To samé najdeš u hliníku, chromu, zinku, fosfátů, uhlí, maziv, atd... Otázka je, jestli je to tak úplně zpráva, ze které se země EU mohou radovat. Většina toho šla k nám, my z toho něco vyrobili a prodali dál.Skrýt celý příspěvek
https://t.me/killpukin/13313...
Francúzsko údajne pošle ďalších 12 caesarov.https://t.me/killpukin/13313...
Francúzsko údajne pošle ďalších 12 caesarov.Tvrdohlavost nie vzdy pomoze...
https://www.reddit.com/r/Comba...Tvrdohlavost nie vzdy pomoze...
https://www.reddit.com/r/Comba...Debka: Moskva varuje Izrael před rozšiřováním stínové války s Íránem. Ruské zpravodajské služby byly pověřeny vyšetřováním a získáním úplného obrazu izraelských útoků "Není pochyb ...Zobrazit celý příspěvek
Debka: Moskva varuje Izrael před rozšiřováním stínové války s Íránem. Ruské zpravodajské služby byly pověřeny vyšetřováním a získáním úplného obrazu izraelských útoků
"Není pochyb o tom, že Moskva, která je ve válce na Ukrajině stále více závislá na Íránu hlavně v dodávkách sebevražedných dronů a balistických raket, signalizuje, že ona a její zpravodajské služby jsou připraveny zasáhnout do stínové války mezi Izraelem a Íránem."
Odkaz: https://www-debka-co-il.transl... Skrýt celý příspěvekHa ha Moskva varuje Izrael . To mě připomíná, jako když na vojně měl člověk stolek hlídal 150 samopalů a oni mu dali do ruky tupej bajonet a píšťalku. Kdyby tě někdo napadl z ...Zobrazit celý příspěvek
Ha ha Moskva varuje Izrael .
To mě připomíná, jako když na vojně měl člověk stolek hlídal 150 samopalů a oni mu dali do ruky tupej bajonet a píšťalku. Kdyby tě někdo napadl z nějakým mašinkvérem tak ti nezbylo než zařvat "STŮJ NEBO VRHNU BODÁK"
Tak takovou to má cenu. :+))Skrýt celý příspěvekTo se pletes Jura. vrhnutie bodaku je az stvrty krok. 1. stoj! 2. Stoj lebo bodnem! 3. Vystrazne bodnutie do vzduchu. 4. vrhnutie bodaku a zbesily utek o zivot.
To se pletes Jura. vrhnutie bodaku je az stvrty krok. 1. stoj! 2. Stoj lebo bodnem! 3. Vystrazne bodnutie do vzduchu. 4. vrhnutie bodaku a zbesily utek o zivot.
To jste měl dobrý, mě nedali ani to. Tak jsem chodil do služby s rybičkou a pistolkou na ty gumové přísavky :-). A fungovalo to při DR, PDÚ i PDP :-)
To jste měl dobrý, mě nedali ani to. Tak jsem chodil do služby s rybičkou a pistolkou na ty gumové přísavky :-). A fungovalo to při DR, PDÚ i PDP :-)
Pokud by se do konfliktu intenzivněji vložil Izrael (a otázka je, jak moc je v něm reálně vložen doposud -na rozdíl od některých jiných států nemá historicky ve zvyku troubit ...Zobrazit celý příspěvek
Pokud by se do konfliktu intenzivněji vložil Izrael (a otázka je, jak moc je v něm reálně vložen doposud -na rozdíl od některých jiných států nemá historicky ve zvyku troubit všechno do světa), který je minimálně od roku 1948 zvyklý naprosto tvrdě a efektivně bránit svoje bezpečnostní zájmy, proti Íránu (jenž je momentálně na 1 lodi s RU) , jakožto dlouhodobě hlavní státní hrozbě pro Izrael, byla by to pro UA hodně dobrá zpráva. Ne že bych očekával, že se bude extra bít za zájmy UA, má dost svých starostí , ale za svoje nepochybně. Čímž se protnou v čase zájmy UA a Izraele. A o vojenských a zpravodajských schopnostech Izraele netřeba pochybovat, chtěl bych je mít 100% na své straně, ne naopak.Skrýt celý příspěvek
Čas k sestrojení íránské a-bomby se zkracuje a Izrael to bude muset řešit. Další ohnisko by ale zvýšilo riziko dalšího rozšíření konfliktů. Izraeli to bude jedno, ale nám jako ...Zobrazit celý příspěvek
Čas k sestrojení íránské a-bomby se zkracuje a Izrael to bude muset řešit. Další ohnisko by ale zvýšilo riziko dalšího rozšíření konfliktů. Izraeli to bude jedno, ale nám jako spojenci USA ne.Skrýt celý příspěvek
Načítám diskuzi...